- Hvorfor tisser de alltid på seg? - Bare gjør jobben.
- De har bøker. - Se om det er penger mellom sidene.
- Står det i innholdsfortegnelsen? - Spar vitsene til leirbålet.
- Du skar ham ikke dypt nok. - Han hadde uvanlig mye blod.
Han hadde like mye som alle andre. Hjelp meg opp!
Det fins 16 større årer i halsen. Du må skjære gjennom alle.
- Det er ikke 16. - Onkelen min var venn med en lege.
Og han sa det. Gjør jobben, nå!
Verdiløst.
- Ikke kast inn noen Bibler. - Jeg vet det, det betyr uflaks.
Og man kan alltid selge dem til en idiot.
Buddy... jeg hører hester.
- Er du sikker? - Helt.
Faen! Det var skuddet! En flaggermus i Kina kunne hørt det.
- De rir i full galopp. - Vi må gjemme oss blant klippene.
- 15 minutter til de er der. - Fort!
- Hører du? - Det var et vindpust.
Et veldig musikalsk vindpust. Det er illevarslende.
Vi har ikke tid til kvinnfolkfantasier nå. Gå!
- Hva er det? En ulv? - En bjørn, ser det ut som.
Er det et slags tegn? "Hold deg borte," eller noe.
Vi har "tillatelse".
Er det oss?
- Var ikke solen på andre siden? - Nå er den her. Kom an!
Dit skal vi. Gjennom dette og dypere inn.
Vi skal kanskje skal gå på noe som ser ut som et gravsted.
Det er bare gudløse villmenn. Det angår ikke siviliserte folk.
- Et brennende fengsel føles tryggere. - Bedre enn å vente i kløften.
Ryttere fra en side og villmenn fra den andre. Gå tilbake om du vil.
Om det var et vindpust har det lært å spille et instrument!
Hør etter! Vi skal gå gjennom, uansett hva dere syns.
Buddy!
ELLEVE DAGER SENERE...
Vil du ha kaffe?
Hvorfor skal jeg sitte oppe? Jo mer jeg sover, desto fortere kommer høsten.
- Arthur O'Dwyer. - Du er pen når du er oppbrakt.
- Har du tenkt å furte i tolv uker? - Hva vil du jeg skal gjøre?
Jeg sa at du ikke burde jobbe på taket i stormen, men du gjorde det likevel.
- Men det nytter ikke å nevne det. - Gjorde du ikke det?
- Var dette din hensikt? - Hva?
- Å furte i tolv uker? - Jeg furter ikke. Jeg er sur.
- Ikke unngå det! - Hva skal jeg si, da?
Jeg har drevet buskap overalt med alle typer gjenger-
- for å få denne jobben. Du vet alt jeg har gjort.
Det skulle være lønn for strevet, men nå sitter jeg fast her.
Jeg forstår hvilken skuffelse det er.
Mange får aldri bli formenn. Når jeg endelig får bli det, skjer dette!
De er borte til høsten, og du er her hos meg.
Så lenge har vi ikke vært sammen siden vi giftet oss.
Du innser vel at det ikke bare er dårlig?
Klart jeg gjør det.
- Du er penere enn de fleste kuer. - "De fleste"?
Du så aldri Jessica...
Hvorfor så stille?
De red ut med buskapen i går. De eneste som er igjen er koner, barn...
...og døde indianere.
- God kveld, herr Brooder. - God kveld.
Det er som en kirke her. Det fins ikke engang fromme kvinner.
Du kan vel ansette mannen ved pianoet? Det liver kanskje opp stedet.
- Unnskyld meg. - God kveld.
En sang koster tre cent. Hvorfor koster tre sanger ti?
Burde ikke prisen bli lavere om man kjøper flere?
Jeg blir trett etter to, så den tredje koster ekstra.
- Koster fire sangen en dollar? - Kjøp en låt eller gå.
Det var ti cent.
Jeg kjenner igjen lyden av frihetens gudinne.
STARTAVGIFT: EN DRINK
Jeg tar whisky.
- Whisky. - Ja, sir.
- God kveld, sheriff. - Chicory.
Jeg var ute og streifet og...
Den teen lukter fælt.
- Det er suppe. - Å.
Kan jeg få litt? Jeg har ikke spist så mye i dag.
Kanskje ingenting i det hele tatt.
Ta den stolen og sett deg.
Jeg glemte skjeer. Kan du drikke uten å brenne deg?
Jeg liker utfordringer.
Jøss, det lukter godt. Nå som jeg vet at det ikke skal være te.
Sørg for å spise noen skikkelige måltid hver dag.
Min reserve-visesheriff får ikke besvime fordi han ikke har spist.
La den kjøle seg ned.
- Du ville fortelle om din streifing. - Nettopp.
Godt du minnet meg på det. Jeg var ute på kveldstur for å få litt frisk luft-
-og legge noen blomster på Nadines grav.
Jeg bestemte meg for å ta den lange veien.
Du vet, som "serenos" gjør i Spania når de patruljerer.
Da fikk jeg øye på en figur på området.
Jeg kjente ham ikke igjen.
Det smaker mais.
Det er maissuppe.
Da er det logisk.
Gjorde han noe?
Den fremmede.
Ta den tiden du trenger.
Han byttet klær. Han kastet noe bagasje i en grop og dekte til.
Så gikk han til byen.
Reserve-visesheriffen mener at han oppførte seg mistenkelig.
- Hvor er han? - Hvem?
- Din fremmede. - Han er på Learned Goat.
Da går vi og undersøker.
- Hvordan er det med leggen din? - Jeg tenker ikke på leggen nå.
Gjorde det vondt?
- La oss gjøre dette rett. - Er det kritikk?
Det er instinkt.
Forsiktig.
Er det sikkert at du kan...?
Fortsett, vær så snill.
Hva foretrekker du, mister?
Du ser ut til å trenge noe sterkt. Eller noe ekstra sterkt.
Broren min lager dette.
Det er som å få et tre over seg.
Redwood.
Det er stille nok uten at du skal komme hit og skremme bort alle.
- Vi har et ærend. - Viktig.
God kveld.
- Du er vel ikke stum? - Nei.
I siviliserte byer som Bright Hope-
- ser man en mann i øynene når man prater med ham.
Jeg har ikke gjort noe galt. Jeg tar bare en drink.
Jeg sa ikke at du har gjort noe galt. Hva heter du?
- Buddy. - Du måtte tenke deg om.
- Jeg heter Buddy. - Hva gjør du her?
- Jeg skal treffe noen. - Hvilken dato er det?
Hvis du har et møte, burde du vite hvilken dag det er.
Jeg skal gi deg et enklere spørsmål. Hvem stjal du klærne av?
- Jeg har ikke stjålet noe. - Så sint du er.
Du har sprutet sitronsaft i øynene mine helt siden du kom inn.
- Jeg har ikke gjort noe ulovlig. - Hvorfor prater du om forbrytelser nå?
Bærer du våpen? En revolver eller kniv? En brevkniv med skarp spiss?
- Dynamitt? - Nei.
- Visesheriff! - Opp med hendene.
- Dette er alt. - Jeg sa at jeg ikke har noe våpen.
Kastet du det i gropen du gravde?
- Er du uskadd, gamle mann? - Ja. Jeg trodde at jeg hadde ham.
Ta tak i en arm. - Brooder, vekk Doc Taylor.
Gi ham kaffe om han er full.
Beinet skal holdes høyere enn hjertet.
- Er det derfor du kjøper alle putene? - Det er fordi de er fine.
Dette er ikke bekvemt.
- Det skal det ikke være. - Da er det rett.
- Hvordan ser det ut? - Det samme.
Når den helvetes sviingen går over føles det nesten godt.
- Takk. - Jeg gjør det så gjerne.
Du tar deg godt av meg. Kan jeg gjøre noe for deg?
Ja.
Kan du lese dette høyt? Det er diktet du skrev i Wyoming.
Det er ikke noe dikt. Det var bare noen ting jeg funderte på.
Noen følelser.
Kan du lese det for meg?
- Det ville føles dumt. - Slett ikke.
Det er vakkert.
Da jeg var alene pleide å jeg lese det og føle meg bedre.
Vær så snill?
Jeg kan ikke komme på en høflig måte å slippe.
Hva er klokken?
Halv elleve...
Nei, bli her.
Det er John Brooder. Jeg er her i et medisinsk ærend.
- God kveld, fru O'Dwyer. - Er du skadet?
Ikke jeg. Det var en landstryker som kranglet med sheriffen.
- Skutt i beinet. - Skutt i beinet.
- Og Doc Taylor har drukket? - Virkelig. Jeg tok med vesken hans.
- Jeg har min egen. - Inneholder din to flasker vodka?
- Hvor er vagabonden? - I arresten.
- Arthur? - Ja?
Jeg må ta ut en kule. Herr Brooder eskorterer meg.
Ok. -John!
Ja?
Sier du noe flørtete i min kones nærvær, får det konsekvenser.
Jeg skal oppføre meg, cowboy.
Sørg for å holde beinet høyt!
Det skal jeg.
- Ha det! - Hei.
Du har en gave.
Jeg har fire brødre og vi vokste opp i kaldt klima.
- Dam var alt vi gjorde. - Har du noensinne slått Nick i dam?
Niks. Men vi har bare spilt to ganger.
Jeg har ikke vunnet på hundre omganger.
Kanskje jeg ikke burde spille.
- Hva er det? - Et blondt hårstrå.
- Fra en kvinne, ser det ut som. - Jeg sa han virket mistenkelig.
- Er det deg, Doc? - John Brooder med fru O'Dwyer.
God kveld, fru O'Dwyer.
- Takk for at du kom. - Jeg hjelper gjerne til.
- Du kan gå. - Det var så lite.
Åpne porten.
- Hva trenger du av oss? - En kjele kokende vann.
- Kan du ta av lenkene? - Nei.
Er han så farlig?
Han begravde de tingene. De er ikke hans og de er blodige.
- Han er kokhet. - Jeg skjøt ham bare i beinet.
Det er hobbyen hans.
Alle som hopper foran revolveren din er ikke syke.
Gjør hva du kan. Han blir sannsynligvis hengt, -
- men det er bra om ofrenes familier kan få komme og se ham bli lilla.
Det burde inspirere henne.
Bli her i natt og hjelp fru O'Dwyer.
Lås siden og eskorter henne hjem.
- Vi har en reserve-visesheriff. - Jeg kan ta meg av det.
Nick blir her. Jeg vil at du skal hvile. Du gjorde en god jobb i kveld.
Har han noe navn?
Han sa "Buddy", men det er nok en han hater eller som er død.
Be mannen min om ikke å vente på meg.
Jeg må overvåke pasientens feber etter inngrepet.
Chicory.
Vent, det går mye bedre for meg enn jeg trodde.
Det min side av brettet.
- God natt. - God natt, fru O'Dwyer.
- Det begynner å bli varmt. - Ikke putt fingrene i vannet.
Absolutt. Unnskyld meg.
- Takk for at du forteller det. - Takk for lånet.
- Følger visesheriff Nick henne hjem? - Ja.
Hvordan er det med kona di?
Bedre. Jeg trodde at det var lungebetennelse, -
- men det virker som en stygg forkjølelse.
- Hils henne fra meg. - Det skal jeg.
God natt.
"Kjære Samantha, jeg håper at alt er bra med deg hjemme i Bright Hope"-
- "og at Doc Taylor drikker mindre. Jeg er i Wyoming nå."
"Ferden hit var lang og vanskelig, og formannen fikk disiplinere mange menn"-
- "og sparke noen. Det gjorde saken vanskeligere for oss andre i kulden."
"Jeg har hatt ansvar for inndrivningen en stund og klart det ganske bra."
"Iblant når jeg arbeider lenge ser jeg i de andre cowboyenes ansikter"-
- "at de er helt gjennom ulykkelige."
"Men siden jeg traff deg får jeg ikke den der følelsen lenger."
"Du gir meg en varme i mitt indre"-
- "som ikke kjølner uansett hva som skjer her ute."
"Her om dagen så jeg noen høyder ved grensen."
"Deres form minnet meg om deg når du ligger ved siden av meg på siden."
"Iblant ser jeg deg i fossene og skyene."
"Da ser du alltid så glad ut."
"Som når jeg kommer hjem etter å ha vært borte"-
- "og vi skal kysse for første gang på flere måneder."
Det er ikke noe dikt.
Nei, ma'am.
- Kroppen min føles som bomull. - Du fikk litt opiumtinktur.
- Er du klar? - Jeg må rengjøre og sy igjen såret.
Jeg kommer, mine damer. Ikke vær redde!
Herr Wallington, er det deg?
Samantha, er du tilbake ennå?
Sam?
- Jeg sa at jeg skulle lage frokost. - Jeg ville gjøre det, Franklin.
- Jeg har det bedre i dag. - Du følte deg bedre i går kveld.
Du er en kur.
- Så du baker frybread? - Det var det jeg tenkte.
Hvor har du lagt skjeene? Ikke på noe logisk sted.
Jeg trodde at du kunne forklare den gåten.
Sheriff Hunt?
Er det deg, Clarence? Døren er åpen.
- Hva gjør du midt i frokosten min? - Vi har en... situasjon.
Alvorlig.
- Jeg lar dere være i fred. - Snakk.
I morges skulle jeg ut for å sko unghesten min.
Da jeg kom dit så jeg Buford, stallgutten...
Han lå der død. Helt sønderrevet.
- Hadde et dyr tatt ham? - Jeg vet ikke. Jeg ble ikke.
Jeg gikk til kontoret for å hente en visesheriff, men det var ingen der.
Ingen? Ikke engang i cella?
Nei, sir. Helt tomt.
Gå og hent Chicory og møt meg foran stallen.
Ta ut svingen.
Hør etter! Dette er sheriff Franklin Hunt!
Er noen der inne, gi dere til kjenne ellers skyter jeg dere!
Stakkars gutt.
Hvor mange hester pleier Wallington ha her?
Det var unghesten min og fem andre.
Vi går til arresten.
- Indianere? - Ser sånn ut, men jeg kjenner ikke...
Hent professoren til Learned Goat. Vis ham denne.
Jeg er der om 20 minutter.
- Skal du prate med herr O'Dwyer? - Ja.
Sheriff? Er min kone fremdeles ved arresten?
La oss prate der inne.
Har det skjedd noe?
- Det er bedre om du setter deg. - Si det nå, uten omsvøp.
Fru O'Dwyer ble bortført.
- Du burde gå inn og sette deg. - Hvem tok henne?
Det virker som indianere. De tok Nick også.
Vi skal treffes på Learned Goat og prate om hva som kan gjøres.
- Clarence? - Herr O'Dwyer. Sett deg, takk.
- Gizzard, kan du brygge litt kaffe? - Er det noe galt?
Ja.
Hell litt whisky i hans.
- Hva skal du gjøre med hestene mine? - Jeg prioriterer ikke dem akkurat nå.
- De er mine beste... - Stille! Ellers får du bank.
Kom, herr Wallington, så skal jeg hente sin spesialflaske.
Jeg hentet eksperten vår.
- Vet du hvem som gjorde det? - Bare en gruppe jakter med sånne.
- De har ikke noe navn. - En stamme uten navn?
Og ikke noe språk. De bor i grotter.
- Vet du hvor de fins? - Sånn omtrent.
- Leder du oss dit? - Nei. Jeg vil ikke bli drept.
- Er du redd for ditt eget folk? - De er ikke mitt folk.
De er en ætt innavlede dyr som voldtar og eter sine egne mødre.
- Hva er de, da? - Troglodytter.
Hvordan ser de ut?
Deres sort ville sett dem som indianere, selv om de er noe helt annet.
Hvorfor skar de opp stallgutten og forlot ham, men tok de andre?
- De eter ikke negre. - Tror de at de er giftige?
- Viser du oss hvor de fins? - Dere dør om dere går inn der.
Det var ikke det han spurte om! Vis hvor de er!
- Gi meg et kart over de vestre fjellene. - Vet du hvor det er, Gizzard?
Hvorfor ble ikke min mann, ordføreren, informert om situasjonen?
Sheriffen ba meg hente ham, men jeg glemte det.
- Skal jeg tro på det? - Jeg håper det.
Var det indianere?
Troglodytter.
Dette blanke er en fjellkjede som har vært forbudt område i flere århundrer.
I nordvest fins et sted som mitt folk kaller De sultende mennenes dal.
- Troglodyttene skal bo der. - Det er flere dager herfra.
- Hvor mange tror du at de er? - Samme det, dere har ingen sjanse.
Jeg rir ut med herr O'Dwyer, for vi har ikke noe valg.
- Dere andre kan bli. - Dere kommer til å bli drept.
- Jeg blir med. - Nei. Du trengs her.
Jeg blir med. Det er derfor du har meg som reserve -i nødsfall.
La gå, gamle mann.
- Det er selvmord. - Vi ses foran arresten om 15 minutter.
Jeg blir med.
Det var jeg som hentet kona di og dro henne inn i dette.
- Og jeg har drept flest indianere. - Stygt å skryte av det.
Jeg skryter ikke. Det er fakta.
Telegrafer til Gatesville og be dem sende noen visesheriffer.
- Du bør tiltale ordføreren direkte. - Noen bør begrave Buford.
- Han har ingen pårørende i Bright Hope. - Jeg sørger for at han havner i bakken.
Vet noen hvordan man staver "troglodytter"?
Til telegrammet.
Du skal snart få høre det.
Jeg håper at det ikke lyder kaldt, men tror du virkelig at de lever?
Jeg spekulerer ikke om det.
En sheriffs ansvar har sine grenser.
- Å ri ut i territoriet... - Lorna, jeg har ikke noe valg.
Vi skal ikke krangle om dette.
Franklin.
Kom hjem igjen.
Hei, Greg.
Jeg tok med noen ferske villblomster.
Noen gode mennesker har kommet ille ut, og jeg må gjøre hva jeg kan.
Så ses vi her igjen.
Eller der oppe.
- Er det min kones veske? - Ja.
Jeg tar den.
Hvis vi ikke finner Wallingtons hester, -
- klarer hingsten din både deg og fru O'Dwyer?
Nick kan ri med meg om han må. Det er et sterkt dyr.
Herr O'Dwyer. Jeg må si dette. Ikke bli sur nå.
Vi skal ferdes langt og sove så lite som mulig.
- Vi må passe på dyrene og oss selv. - Jeg tenker ikke på meg selv.
Det er derfor jeg sier det. Hvis hestene dør før vi er framme-
- eller vi kommer fram utmattet, kan vi ikke redde noen.
Vårt eneste overtak er at vi er smartere. Det vil vi ikke miste.
- Det blir ikke lett å hvile når... - Jeg vet det, men vi må være samlet.
Det blir ikke lett.
- Jeg har dynamitten. - Hvor mange?
- Seks. - Det var ikke en pen hest.
- Jeg hjelper deg ned. - Jeg kan gjøre det.
Ikke grasiøst.
Smerte er kroppen som snakker. Man gjør klokt i å høre.
- Herr O'Dwyer? - Ja.
- Blir det flere vassdrag før kvelden? - Jeg vet ikke hva som fins vestover.
Det går ingen kvegleder i den retningen.
Da fyller vi på her.
Jeg glemte å pakke juletreet.
- Lider noen av somnambulisme? - Det er privat!
- Det betyr å gå i søvne. - Jaså. Nei, ikke jeg.
Ikke jeg heller.
Bra. Sov med våpenet nær. Og skyt alt som plinger.
Kan bli et uskyldig dyr eller en på villspor.
Hestene er bundet. Hvis det kommer dyr, er de rovdyr.
Og en person som kommer uten å presentere seg-
-er en forbryter eller villmann.
Hør dere en bjelle - rett revolveren og skyt.
Jeg trekker trolig fortere, men ikke regn med at jeg redder dere.
Blås i ham.
Jeg kan ikke. -Hei!
Hei! Sånn prater du ikke til loven, spesielt ikke sheriffen.
- Du er ikke kaptein her. - Nei.
Jeg er smartest og vil holde oss i live.
- Jaså, du er smartest? - Sånn er det.
Sheriff Hunt har en kone. Herr O'Dwyer også. Og du er enkemann.
Ja. Og hva skal det bety?
Smarte menn gifter seg ikke.
Vel, det er bare fordi at ingen kvinne vil ha dere.
Mange kvinner byr hjem meg på dessert. Elleve i Bright Hope.
John... nå holder det med den slags prat.
Ja visst, cowboy.
- Holder det? - Mer enn det.
- Blås på det først. - Ja.
La oss be.
Velsign oss, Herre, liksom Dine gaver...
...som vi skal motta.
Fra...
Når drar vi?
Jeg vekker alle når jeg våkner. Jeg sover ikke mer enn fire timer.
Sheriff?
Kan du lese en bok i badet?
Jeg forstår ikke spørsmålet.
Kan du sitte i et badekar fullt av vann og lese en bok?
- Jeg har aldri prøvd. - Folk gjør det hele tiden.
Men når jeg prøver, ødelegger jeg boken.
Jeg skvetter vann på den eller bløter den. Jeg har også mistet noen.
Hvorfor må du lese litteratur når du bader?
Jo, ikke noe føles bedre enn å sitte i badekaret.
Men det blir kjedelig å bare se på tærne hele tiden.
Du kan vel skaffe et notestativ?
Et sånt som orkestermannen har, eller korlederen.
Det er en ide.
Sett boken på det, helt inntil karet.
Og tørke fingrene på et håndkle før du blar.
Det første jeg skal gjøre når jeg er tilbake er å skaffe et sånt stativ.
Jeg vedder på at herr Brooder ikke ville kommet på den løsningen.
Reserve-visesheriffen mener at herr O'Dwyers atferd er mistenkelig.
Han har mye å tenke på.
Får jeg låne tyskeren?
Hvis den går i stykker, kjøper du en ny i Hamburg?
Ja da. Peter elsker schnitzel.
Jeg skal se selv.
Hva ser du?
En slange. I et tre.
Hvilket slag?
Den døde sorten.
Herregud, faen også! Faen!
Unnskyld.
Faen også! Faen! Faen!
- Vet du når? - Ja, sir.
Brooder? Ikke bland deg inn.
Det skal jeg ikke.
- Hvordan er beinet? - Hovent.
- Noen tegn på en infeksjon? - Jeg tror ikke det.
Chicory burde se på det i kveld. Han opererte en del under krigen.
Jeg gjør det selv.
Var det opiumtinktur?
Så du i sakene mine? Min kones eiendeler? Jeg håper ikke det!
- Få den tilbake, idiot! - Ikke fornærm Chicory.
- Han følger ordrer. Gi meg flasken. - Den er ikke din!
Om du tar det, faller du ut av salen. Jeg vil forhindre den ulykken.
Jeg har ikke tatt noe.
Unnskyld at jeg gikk igjennom din kones ting. Gir du oss den?
Herr O'Dwyer rir i teten.
- Herr Kory... - Si Chicory.
Chicory, unnskyld at jeg skrek til deg.
Min kone kalte meg idiot hele tiden. Det føltes litt hyggelig.
Brooder. Ta en titt med tyskeren. Vi må slå leir snart.
- Jeg skal spane. - Sheriff?
Jeg vet at verden skal være rund, men jeg er ikke så sikker på denne delen.
Han er helt tom.
Tror du at infeksjonen kan føre til koldbrann?
Hva som helst kan skje.
- Har du utført noen amputasjon? - Ja. I krigen.
Men selv om man gjør det rett, er utsiktene ikke gode.
Virker som en dårlig måte å tilbringe sine siste dager på.
Verste mulige.
Slapp av, mine herrer. Jeg er en venn.
Nei. Du er en fremmed som sniker.
- Jeg skulle gi meg til kjenne. - Tenn en fyrstikk så at vi ser deg.
- Hold kontroll bak oss. - Et øyeblikk, por favor.
- Jeg heter Ramiro. - Har du noen compañeros?
- Jeg har en kollega. - Si at han tenner en fyrstikk.
Bare han? Ser vi noen andre som sniker omkring, henretter vi dere.
- Det er sant. Jeg skulle akkurat... - Vær stille og kaste hit deres våpen.
- Kollegaen min er ubevæpnet. - Kom framover. Ikke slipp fyrstikkene.
Se om du kan redde bålet.
Faen ta deg!
Ikke gjør noen ting.
- Sett våpenet i hylsteret. - Du hadde ingen grunn.
De var speidere for plyndrere. Eller så var de tyver.
Det vet du ikke. Jeg ville få informasjon fra dem.
- De ville ikke engang gitt rett årstall. - Jeg vet hvordan man avhører noen.
Han har et system.
Vi må pakke og slå leir på et sted som vi kan forsvare.
Hvis du vil stille spørsmålstegn ved min moral, så gjør det senere.
Det er ingenting å sette spørsmålstegn ved.
Hva skjedde?
Herr Brooder underviste to meksikanere i betydningen av "skjebnens manifest".
- Fortjente de det? - Jeg vet ikke.
Skal vi dra?
Fortsett å sove, du. Jeg vekker deg. Hvis du ikke vil ha middag.
Vi sparte litt til deg. Flesk med bønner.
Takk.
Var de bevæpnet?
På sett og vis.
Hva er klokken?
Omkring ni. Men det føles som neste uke.
- Jeg ser et sted. En avskjermet side. - Det får holde.
Du burde ikke skutt meksikanerne.
Hører du, Brooder? Det var galt.
Sov nå, gamling.
- En av dem bar et kors. - Da burde Jesus ha hjulpet ham.
Ikke be om Herrens oppmerksomhet nå.
- Jeg er ikke spesielt bekymret. - Stille.
Vi trenger all søvn vi kan få. Situasjonen er ille nok likevel.
- Det var feil å... - Visesheriff!
Bakhold!
Fordømt!
De tok hestene!
Spar kulene. De er borte.
Hvordan kunne de ta alle sammen?
Saucy ville aldri latt noen mekser ri på henne.
- Har du lært henne trangsynthet? - Hun er smart og lojal.
John...
Det virker som om hun gjorde motstand.
Jeg er på vei.
Takk for tjenesten din.
Vi får redusere oppakningen vår og grave ned resten.
Hvis vi sover, burde det være på dagen, ikke nå.
Herr O'Dwyer... den dalen er minst to dagers marsj unna.
Jeg skal forsøke å holde følge. Ellers tar jeg dere igjen når jeg sover.
Brooder, reduser oppakningen din til det viktigste.
- Det var trist med Saucy. - Ja, hun var prima kvalitet.
Takk.
Vi bærer sakene dine.
Gå i forveien du.
- Ikke glem å pakke legevesken hennes. - Nei da.
Se opp med terrenget. Hvis du faller stygt, mister du beinet.
Se opp for de bandittene.
I Mississippi så jeg og Nadine en enbeint krøpling på krykker-
-løpe fortere enn en normal mann.
Han tok enorme skritt, svingte fram og tilbake som en pendel.
Han var uvanlig rask.
Det er ikke det samme med et skadet bein.
Jeg prøver bare å påpeke mulighetene.
Herr O'Dwyer!
- Går det bra? - Det går bra!
Jeg lurer på om Peter vil like meksikansk mat.
Han kommer nok til å like tamales.
Men om de bruker het pepper får de nok en hov i ansiktet.
Er du ikke sliten?
Nei, jeg later bare som om jeg er et pakkesel.
Påvirker ikke det din munnvirksomhet?
Foretrekker du lyden av slepende skritt og menn som peser?
Det gjør saken verre.
Fortsett dere. Jeg tar dere igjen. Jeg har ikke noe valg.
Markere bare veien deres med fire steiner nå og da.
- Det skal vi gjøre. - Her...
Ta denne om du skal følge etter.
Vi bruker Brooders tysker.
Peter kommer nok til å sette pris på meksikanske kvinner.
Jeg begynner å bli misunnelig på den hesten...
Det er Arthur O'Dwyer!
Jeg kommer til leiren!
Vi skal ikke skyte. Nesten helt sikkert.
Se opp for snubletråden.
Vi har vært her i noen timer. Vi drar ved skumringen.
Vekk meg da.
På tide å gå.
Herr Brooder fant et vassdrag. Vi fylte på flaskene dine.
Og vi la proviant i vesken din.
Sånt med mye energi, som ost, nøtter og kjøttskiver.
Jeg setter pris på det.
Herr O'Dwyer...
Vi markerer veien vår med fire steiner så du finner den.
Nei, det skal jeg ikke.
Jeg blir med dere.
Følg etter i din egen takt.
Når vi fram før deg, skal jeg forsøke å ikke flørte med fru O'Dwyer.
Ikke si sånt om kona mi! Jeg vet at du hadde planer!
Det var årevis siden. Og hun sa nei. Nå risikerer jeg livet for dere begge.
Det gir meg kanskje rett til noen en og annen hentydning.
Hun er alt for meg, og hvem vet hva de villmennene gjør mot henne?
Hvert sekund... vi venter...
Fjern dere.
Fordømt.
Tar du fram legeveske min?
Vær stille. La meg undersøke deg.
Hvor ille?
Herr O'Dwyer, du blir her.
- Nei. Nei, jeg blir med dere. - Det går ikke.
- Hent krykken min! - Nei, du blir!
Til helvete med metodene deres! Du skulle ikke skutt den vagabonden!
Og Brooder skulle ikke ha henrettet meksikanerne og forverret alt!
Vi vet ikke hvordan det hadde gått om vi skånte meksikanerne eller vagabonden.
Men nå er det som det er!
Du kan ikke gå på det beinet. Det må opereres.
Herr O'Dwyer. Se på det.
- Chicory kommer til... å måtte ta beinet. - Nei. Nei!
- Ellers får du koldbrann og dør. - Det er mitt valg! Jeg sier nei!
Nei!
Nei.
Kan du lukke det?
Jeg kan lukke det.
Hvis det er ditt valg, så er det det.
Kan dere etterlate steiner så jeg kan følge etter om noe skjer dere?
Jeg skal markere veien vår.
Takk.
Gi meg så det holder til operasjonen. Jeg vil ikke våkne neste måned.
Ta resten om kona mi trenger det. Eller visesheriff Nick.
Jeg tar litt i en whiskeyklunk og etterlater resten til deg.
Men ikke ta mer enn en skje om dagen.
Jeg vet ikke om jeg er våken når du går, -
- så jeg vil be om unnskyldning for at jeg ble sint.
- Jeg pleier ikke miste besinnelsen. - Ikke bry deg om det.
Det ga bare litt spenning.
Jeg setter pris på det dere gjør. Ikke tro annet.
Sørg for at hun klarer seg.
Vi drar ikke uten fru O'Dwyer.
- Kjenner du medisinen? - Hendene mine stikker.
Len deg bakover.
Vær så god. Legg hodet der.
Hold ham fast.
Tinkturen vil hjelpe.
Dette kommer til å gå gjennom.
Farvel, cowboy.
Kommer han til å overleve?
Han har en sjanse.
Hører dere det?
Hva da?
Det sluttet. Vent litt, så...
Jeg trodde at jeg innbilte meg det.
Jeg hørte lyden i Bright Hope samme kveld som kidnappingen skjedde.
Det virker som et signal. Kanskje en alarm.
Kontroller skytevåpnene. Vi er oppdaget.
Reserve-visesheriffen mener at det er reservens jobb å etterlate steiner.
Jeg sa til ham at jeg skulle gjøre det.
- Var det alt? - Ja.
- Det lyder fjernere enn før. - De er kanskje redde.
For oss? Nei.
Så hvor mange av dem har du drept?
Ikke mange nok.
- Var de alle sammen krigere og tapre? - De fleste.
- Var noen ikke tapre? - Noen var ikke menn.
Selv en indianerkvinne kan bruke bue og spyd. Barna hennes også.
Hvorfor hater du dem så mye?
Det burde du spørre mor og søstrene mine om.
- Jeg har aldri truffet dem. - Det stemmer.
- Så indianerne tok dem? - La ham være, gamle mann.
En sånn ting gjør inntrykk på en ti år gammel gutt.
Jeg beklager det som skjedde, -
- men jeg ville aldri kunne drept en kvinne. Eller et barn. Ikke engang...
Er det mulig å lukke den åpningen?
- Ser du den? - Jeg ser flere.
Kan du avgjøre hvilken som er De sultende mennenes dal?
Nei.
- Våger du å la meg ha tyskeren? - Jeg har sett dere arbeide.
- Herregud... - Hva er det?
Jeg ønsker at jeg hadde denne da jeg gikk på rodeo.
- Skarpheten og... - Ser du dalene?
Ja, noen stykker.
Alle ser like ut.
- Får sheriff Hunt prøve tyskeren? - Ja.
Vi burde begynne med den nærmeste.
Jeg tar teten.
En av dere burde speide bakover med tyskeren.
Hvis dere ser noe, eller hører noe...
...pek det ut før dere skyter.
Som du vil. Hvis det ikke ødelegger anledningen.
Brooder... det er et redningsoppdrag, ikke en massakre.
Hestespor.
Herr Wallingtons eller våre?
Se om det fins en mindre hest som mangler en sko.
- Akkurat her. - Er det Clarences unghest?
- Nesten helt sikkert. - Da bytter vi retning.
Sporene svinger av vestover inn i et pass.
Her er det altså.
Jeg signaliserer når jeg har gjort en vurdering.
Hvis dere ikke hører fra meg om 30 sekunder -gå.
Hva er signalet?
Ser du noen aktivitet der inne?
Chicory. Knyt igjen dette.
Jeg trenger geværet.
Gi meg dynamitt og kom ikke tilbake før jeg har brukt den.
Jeg er altfor forfengelig til å leve som en krøpling.
Dette er mitt sted.
Jeg vil gjerne ha en sigar.
Svaret på spørsmålet ditt er 116.
Du drepte 116 indianere.
Farvel, herr Brooder.
- Vi sørger for at dette er verd noe. - Gjør det.
Jeg skal drepe så mange jeg kan.
Sheriff Hunt? Herr Kory?
- Fru O'Dwyer? Er du uskadd? - Kom her, ellers dreper de dere.
Gjør det!
Fru O'Dwyer?
- Er du uskadd? - Jeg lever.
Er det Nick med deg?
Han er ikke frisk.
- Og vagabonden? - De åt ham.
Vi er i helvete.
- Nei, du får ikke! - Nick, våkn opp!
Ikke gjør det! Vær så snill!
Nick! Våkn opp!
For pokker, Nick! Våkn opp!
Fordømte villmenn.
Kom an, gamle mann! Vi må bryte oss ut!
Trykk på! Hardere! Hardere, gamle mann!
Chicory. Stopp blødningen.
Sheriff Hunt, er du der?
Jeg er helt her, Nick.
Du hadde rett om vagabonden. Han drepte mange personer.
Han slaktet dem i søvne og ranet dem. Han het Purvis.
Så skjendet han disse skapningenes gravsted. Indianere eller hva de er.
- Han yret om alt det der i det siste. - Takk for at du forteller.
- Han fortjente å dø. - Ja da.
Sender du eiendelene mine til Michigan? Det tilhører brødrene mine.
Jeg skal sende dem.
Nick! Nick, hør på meg.
Alle disse villmennene kommer til å bli massakrert.
Kavaleriet er på vei fra Gatesville-
- og de skal slakte disse gudløse skapningene til siste man.
Så det var ikke sant, da? Det du sa?
- Hva da? - Om kavaleriet.
Nei, det var ikke det.
Jeg tenkte at du kanskje hadde en hemmelig reserveplan.
- Jeg er lei for det, gamle mann. - Hvorfor sa du det, da?
Hvis de gjorde det mot meg, ville jeg ønsket å høre det.
- At man skulle hevne deg. - Hva skjedde med mannen min?
Er han død?
Han lever.
Arthur ville ikke la dere forsøke å redde oss uten ham.
Han ble med, men ble skadet for en dag siden.
Han blir bra igjen.
Vi la ut et spor til ham.
- Hvorfor det? - Så han kan følge etter oss.
Hit? Til dette stedet?
Vi visste ikke hvordan det var.
Det er derfor livet i vesten er så vanskelig.
Ikke på grunn av indianere eller klimaet - på grunn av idiotene!
- Jeg beklager, ma'am. - Vi er lei for det.
Dere er idioter!
Arthur er ikke bedre. Jeg sa til ham å ikke gå opp på taket.
Jeg ba ham ikke følge oss, men han...
Han er besluttsom.
Vi må gjøre det vi kan før han kommer hit, så han har en sjanse.
- Vi har drept to av dem. - Og Brooder fikk en.
Fru O'Dwyer?
Vet du hvor mange medlemmer denne klanen har?
Fru O'Dwyer?
Tolv menn. Kanskje flere.
Og to gravide kvinner som er blinde krøplinger.
Jaså.
Har du den whiskeyklunken?
Ja.
Men den inneholder opiumtinktur.
- Har du opiumtinktur? - Det stemmer.
Hvor mange kan vi forgifte med to fingre tinktur?
Big James, gå og se om noen kalver har forvillet seg.
Jævla bakke!
Meg stopper du ikke.
Helvete. Tinktur.
Ser du? Ser du alt dette?
Det er derfor jeg har bedt i hele mitt liv -for å få hjelp nå.
Sheriff.
Gi meg bare en drink. Bare litt. La meg bare smake.
Nei.
Ja, ja. Her.
Nei, nei...
Drikk det...
Det må smake bedre enn mennesker.
Pokker...
Han med ulveskallen vil duppe av lenge, men kan overleve.
Den andre kommer til å dø. Og den tredje blir ikke påvirket i det hele tatt.
To til er respektabelt.
Så mannen min må møte minst sju av dem. Inkludert han med villsvintennene.
Arthur O'Dwyer er en veldig besluttsom mann.
Og handikappet.
Er det et smykke?
Jævla vederstyggelse.
Det var her det gikk galt.
Ja. Bakveien.
Ser du det?
- Fru O'Dwyer? - Ja?
- Har du spist noe siden de tok deg? - Litt.
Det har gått mange dager nå. Prøv å spise litt av fuglen de ga deg.
- Hvorfor det? - Kroppen din trenger næring.
De vil ikke at vi skal bli magre.
Jeg har tenkt mye på det loppesirkuset.
- Husker du den som kom til Bright Hope? - Ja.
- Var du der? - Jeg kunne ikke.
Jeg gikk med Nadine. Det drives av to europeiske menn, brødre.
Kanskje tvillinger. Men en var en fot lenger enn den andre, så kanskje ikke.
Men jeg husker ikke hva de het.
Sandersons.
Så du det?
Arthur ville gå.
Jeg vet ikke hva du mener, men kona sa at alt bare var et triks.
Selv da vi fikk forstørrelsesglass-
- og kunne se loppene rulle inn sin lille diligens.
Eller rulle ut de små kanonene på slagmarken.
Hun sa: "Loppene er døde. De er bare limt fast på noen mekanisme"-
- "som beveger seg av egen kraft, som et opptrekkbart urverk."
Men jeg trodde at det var virkelig, og sa: "Stille, artistene hører deg."
Jeg vet ikke hvordan lopper hører.
Om de kan skjelne vennligheten i engang stemme, som en hund kan.
De drikker hundeblod, så kanskje.
Jeg tror at det var ekte.
Jeg tror at loppene var levende -og begavede.
De fleste loppesirkus bruker triks, -
- men Sandersons har ekte levende lopper.
Jeg visste at det var virkelig! Jeg følte det.
Takk. Takk for at du bekreftet det.
Det var så lite.
- De har nok innsett det. - Det virker sånn.
Sheriff! Våkn opp!
Våkn opp! Sheriff!
Opp med deg!
Jeg skal sørge for at man hevner deg! Jeg skal sørge for det!
Jeg skal sørge for det.
Den tosken. Han vet ikke hvordan man lader om.
Arthur! En her inne har et...!
Arthur!
Hvor mange fikk du?
- Tre. - Da er det tre til minst. Et sted.
- Brooder? - Borte.
- Klarer du deg, sheriff? - Nei.
- Er du sikker? - Ja.
- Visesheriff. - Ja, sir?
Jeg blir her og gjør slutt på mennene, for de kjenner til Bright Hope.
Jeg vil at du... eskorterer paret O'Dwyer hjem.
- Sørg for at de kommer helskinnet hjem. - Ja, sir.
- Hvordan er det med beinet ditt? - Hjelp Chicory. -Sheriff?
Kan jeg gjøre noe for deg?
Legg det geværet i hendene mine.
Gå ut samme vei som du kom. Ikke vent.
Takk.
Fru O'Dwyer.
Snakk med herr O'Dwyer.
Ja, reserve-visesheriffen mener-
-at en samtale med ham er en god ide.
Si farvel til kona mi.
Så sier jeg farvel til din.
Ja, sir.
Vi fortsetter.
- Klarer du deg? - Ja.
En ordentlig kyss hadde vært herlig, men den tingen du putter i munnen...
- Slik? - Ja.
- Var det et gevær? - Ja, det var det.
Kom.
- Vil du fortsette? - Ja. Kom.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.hippeismedia.com